Jöjj, szellem!
Segíts, hogy földünk dalát zengjük!
Te szültél minket, anyánk voltál...
Belőled kelt magok vagyunk.
A te...
lelkedből nőttünk.
Kedves anyánk...
Betöltőd földjeinket a szépségeddel
Eléred a világ végét is.
Hogyan kereshetnélek meg?
Mutasdd az arcod nekem...
Te a nagy folyó
mely sosem szárad ki.
Elengedni!
Ön mondta, hogy kössük fel uram!
Nos ne feledje:, Smith,
Láncra verve szállt partra
Súlyos a vétke.
Még egy lázító setét szó,
s többé nem remélhet kegyelmet.
Megértette?
Newport kapitány, uram!
Osztrigákat találtunk, de még mennyit!
Akkora, mint egy kő. Oly vastag, mint a kezem, uram,
és a sok haltól lépni is nehéz a vízben.
- Bőségben élhetünk. - Hosszú volt az út a tengeren.
Ideje megpihennünk és majdan előre figyelnünk.
Ez alkalmas hely lesz.
A víz elég mély kikötőnek.
A folyó belátható.
Ellenségeink nem támadhatnak váratlanul.
Hozzák ki a partra a vitorlákat és a horgonyokat!
Nehogy valaki a honvágytól
elinduljon hazafelé!
Ne sértsük meg a bennszülötteket! Óvatosnak kell lennünk velük szemben.
Ha a magjaink nem kelnek ki,
kereskednünk kell velünk.
Ha itt megtelepedtünk,
felhajózunk a folyón,
és megkeressük az átjárót,
ami a másik tengerhez vezet.
Húgom! A barbárok néha kedvesek velünk.
Félénkek, mint a kíváncsi szarvascsorda.
Az éjszakát a hajókon töltjük
és teljes fegyverzetben várjuk a reggelt.
Kivágunk majd minden fát
félmérföldes körben.
Az erős rönkökből
őrtornyot, erődöt és kerítést építünk.
S ha ezzel végeztünk,
búzát és árpát vetünk,
házakat építünk, és tüzelőt gyűjtünk.
Minden henyélőt meg kell korbácsolni.
- Uram! - Igen, Emery?
Vadászhatunk? Mehetünk...
zsákmányszerző útra, uram?
Nem fosztogatni jöttünk,
hanem hogy kolóniát hozzunk létre.
Sok földet bejártam, de mily sokat?
Mit értek majd az arannyal?
6 hónap múlva beáll a tél.
Mennyi tenger vizét szeltem?
Mennyi akadályt és veszélyt?
A szerencse mindig elkísért mint hűséges barát.
Öt hordó élelem tűnt el. Ellopták.
Ez elázott, ezt ellepték a férgek.
- Bélyegezd meg! - Ezt is!
Vágd le a fülét!
Ez a kettő, uram,
a mieinkkel beszélt.
Kémkedtek.
Héj állj te!
Ellopta a baltám!
Elvesztettük a barbárok barátságát.
Az utolsó pillanatban láttuk meg a szárazföldet.
visszafordulhattam volna.
Készleteink nagy részét feléltük.
Legjobb embereink jó részét láz sújtja.
A többieknél pedig hamar kitör a lázadás.
Mintha hajótöröttek volnánk.
Tehát...
a bennszülöttek azt mondják,
hogy van egy városuk fent a folyónál.
Ott él egy nagyhatalmú király.
Küldjünk követet e királyhoz!
így megláthatjuk hogy talán nem zárkózik el
a kereskedéstől.
Addig én Angliába hajózom vissza.
friss készletekért.
Tavasszig nem térek vissza.
Radcliffe lesz a parancsnok.
Hogy ki legyen,
kit követként küldünk a barbár királyhoz nem szükséges elmondanom.
Veszélyes megbízatás lesz.
Smith kapitány az egyedüli képzett katona miköztünk.
Smith uram? De hát, de hát...
Mik teszik alkalmassá és különlegessé?
Midaz ami belőled hiányzik.
Csak egy dolgot szeretnék nagyon is megtudni.
Miért nem akadályozzuk meg e a hóhér barátjának tervét,
a bennszülötekkel való szövetség kötés vágyát és hogy ránk fordítsa...
csakis nyomorúságos kínzások mellett, fogadnám el ezt...
vagy valóban, ígazítsuk útba őket egy háború levezetését illetően.
méghozzá angol haditervekkel, ha nem tünők elég merésznek?
Ő ő ő neki igaza van, a kapitányi ranghoz
bizonytalanság is járul a legjobbaknál is. Egy alacsony osztályban született farmertől
nem elvárt
hogy úgy viselkedjen mint egy úriember. az ő szabályszerű érzéseivel.
Talán, el szeretnél menni most már, Wingfield.
Smith, esélyt kap arra, hogy
jóvátegye vétkét és hírnevét.
Ne csalódjak önben!
Ki vagy te?
Ki e távoli, alig hallható hang,
mi szüntelen kutatásra késztet?
Önből jó vezető válhat, Smith.
De vajon megbízható-e?
Mi űz mindig tovább a legjobbért?
Hol?
Mindig is a csillag vezérelt engemet...
vezetett...
előrébb vitt...
egy mesés világba.
Oda ahol az élet elkezdődhet újra.
Egy oly világ mely egyenlő reményeinkkel.
Egy földre melyen egy hatalmas erő, tisztára mossa minden egyes ember lelkét...
ezzel felemelve lelküket az egyetlen igaz szellemhez.
Itt új életet kezdhetünk.
Friss lendülettel.
A föld javai
elhalmoznak minket.
Itt nem lesz szegény.
Jó föld jut mindenkinek.
Csak meg kell művelni, sok munkával.
Igazi közösséget építünk
nehéz mnukával, szorgalommal, tisztességgel.
Nem lesznek földes uraink,
kik kiszipolyoznának,
learatnák munkánk gyümölcsét
Egyetlen ember se fog mások felett állni,
de mindenki ugyanazon törvény által vezérelve fog élni.
Kapitány, már-már megfeneklik a csónak.
Kikötünk.
Senki nem falja fel azt,
amit más barátja tiszteségesen szerzett,
nem veszi el, mi nem az övé,
és társát nem kényszeríti szolgasorba.
Forduljunk vissza, uram! Túl kevesen vagyunk.
Eltévedtünk.
Megszöknek a benszülöttek!
Hadd menjenek!
Elért az apály, kapitány.
Az iszapot súroljuk, uram.
Puskát tölts!
Lőj, ha látsz valamit!
A Nap.
Meg a Hold szintén.
Jelzi, hogy űzi a Nap az Éjt... a világ körül.
Ohh-hh.
Az égből? Nem.
Anglia: A föld, keleten.
Távozzunk?
Tavaszig nem lehet.
Addig nincs hajónk.
De van...
olyasmink, ami érdekelhet.
Puskapor.
Amikor megöltek volna,
ő megmentett engem.
- Ég. - Ég.
- Nap. - nap.
Víz.
Szél.
Szél. Szél.
Szél.
Szem. Szem.
Ajkak.
Fül.
A király minden gyermeke szép volt,
de a legfiatalabb oly szépséggel bírt,
hogy maga a Nap is elcsodálkozott,
mikor a leány elébe járult.
Apjának 12 felesége volt
100 gyermeke,
de mind közül őt szerette leginkább.
Nem csak szépségével és rangjával tűnt ki társai közül,
de eszével és jóságával is.
Szerette őt mindenki.
Hold.
Barátságosak,
szeretetteljesek,
odaadóak.
Nem ismerik az ármányt.
Nem is hallottak hazugságról,
kapzsiságról.
Az irigység és a csalás
ismeretlen számukra.
Nincs bennük se féltékenység,
se birtoklásvágy.
Valós az,
mit álomnak hittem
Nem vagyok védelmezve.
Nem.
- Füst. Tűz. - Füst. Tűz.
Mint testvérükben bíznak meg bennem.
- Forróság, hőség, - Forróság, hőség,
Bennem aki kalóz volt egykor.
Aki csak azért élt hogy ellophasson amit csak tud...
Most már szabad ember vagyok.
Amijük csak megadatik mind nekem adják.
Nem is tudom.
Megmentettem egy gyereket a megfulladástól.
Sosem csapott meg ez az érzés oly erősen mint előtte bármikor
hisz megvan az az erőm, amivel életet, egészéget, életerőt adhatok másoknak.
Törvényen kívüli.
Halott ember voltam.
de most élek csak igazán.
Te, az igaz fényem.
Az én kis Amerikám.
Szerelem.
Meg kell tagadnunk, ha eljő hozzánk
El kell vetnünk, amit kapunk?
Csak ez van, ez a valóság.
A többi csak képzelgés.
Hol élsz?
Az égben?
A felhőkben?
A tengerben?
Mutass jelet!
Felemelkedünk.
Félek magamtól.
Istennek látom őt.
Az élet az, hogy
melletted vagyok?
Ők tudják?
Oh, én néked adattam,...
és te nekem.
Hű leszek hozzád.
Őszinte s igaz.
Már nem kettő vagyunk,
hanem egy.
Egy.
Én vagyok.
A király szabadon engedett.
Elküldött.
Azzal a tudattal, hogy tavasszal
térjünk vissza Angliába ahonan jöttünk.
Az emberei, kisebb vezetői meg akartak ölni,
mert ismertem fegyvereiket.
és erős táboraikat, védelmüket.
De a király lánya jó embernek mondott.
A király ezt üzente: Népe békés, békében él régóta
erősek voltak, és azok ma is, de nem tűri, hogy földjét
elvegyék.
A hegyek mögött nincs tenger,
csak végtelen föld,
tágas mezőkkel.
Föld, mi sosem ér véget.
Smith kapitány.
Hát visszatért.
A barbárok nem jöhetnek tovább, kapitány.
Hol volt?
- Mint egy kísértet! - Hol volt?
Igen, mintha visszatért volna a halálból.
Mi történt? Hol van Radcliffe?
- Se szó se beszéd. Eltűnt. - Hallgass!
- Megbízhatatlan, - Angliába ment az emberek szerint.
- Éhezünk. - Hoztál valamilyen ételt?
- Van étel, hoztam. - Sokan meghaltak. Csak elestek.
4 hónap telt el. Muszáj volt lopni és csak lopni végig.
- Nézze meg! Fattyú! - Kelj fel!
Csak kártyáznak!
- Golyóznak miközben minden összedől.. - Kártyáznak.
- A templom is. Még azt se tudjuk... - Sok a beteg.
- A mocsárból jövet. - Ki vigyáz rátok?
- Senki. - Ennyi az egész.
- Mindenki haldoklik ennyi. - Héj, láttam 1 hullát!
- A mocsárban. - Hazudsz.
- Tegnap éjjel 4 halott... - Miért volt ily helyeken rothadt láb?
...Megeszik őket.. - Az ágyban miért volt egy láb?
Tolvajok! Hiénák! Szétostorozták a lábukat!
Elég jól néz ki, Smith.
Jól mulatott ugye?
Élvezte a távollétet.
Sejtettem.
Küldetésben járt,
és nem mulatni Mi itt szenvedtünk.
Azokat a történeteket, melyek csak szégyent hoznak a hivatalnokokra figyelmen kivül hagyjuk.
Semmi beszéd, Smith. Minden megváltozott.
Itt fegyelem van. Ha beengedjük a szemtelenséget akkor itt káosz lesz.
Nem tűröm a zavart.
Most már én viselem a medált. Én vagyok a parancsnok.
Magát lefokoztam. Többé nem kapitány.
Ahhoz is van joga?
Nos, minden jogszerűen történt. Nincs idő megtárgyalni, nem szükségeltetik.
Mily sajnálatos és szánalmas hogy nem volt jelen
a tárgyalásán hogy megvédhesse magát.
Úgy vélem nyilván félt.
Tudta, hogy túl bűnös a visszatéréshez.
- Tárgyalásom? - Igen.
A Törvénykönyv alapján emeltünk vádat,
s elítéltük dezertálásért.
itt gyors törvényünk van.
Magának tartotta meg az ételt, Smith.
Nekünk csak a rothadt kukoricát adta.
Maga, uram, egy senki!
Talán csak Smith talpnyalója.
Összeharácsolt mindent! own pot, his spit and oven.
Semmit se tartottam meg magamnak! Mindent szétosztottam.
- Semmit! - A neve nem Wingfield,
hanem Woodson.
Woodson a neve.
Sötét ügyei voltak Angliában, ezért elhagyta azt.
Lefogni! Lefogni!
Senki ne merje akadályozni
e latrok megbüntetését!
Add ide!
Nem vesződünk tárgyalással! Ez lázadás!
Kivégzés a király nevében!
Halottabb nem is lehetne. Megérdemelte.
Argall igazat beszélt ebben biztosíthatom.
Ha Angliában lennénk, még a szolgáimat is eltiltanám.
- az ilyenektől. - Nem is volt soha szolgád.
Te vagy a szolga. Egy csirkét ettem,
de te hatot faltál be! Te kis ember itten hatot zabáltál be
jó sokat, és még csak meg se főzted!
- Azt mondom, legyen Smith kapitány a parancsnok! - Igen.
Mondd el neki!
Mit mondhatnék?
"Szeretlek,
de mégse szerethetlek"?
Álom volt.
Most ébren vagyok.
Nocsak ki vándorolt be ide.
Mit is csinálhatnánk vele?
Semmit.
Örült,
és ártalmatlan.
A tiéd.
Vidd haza.
Egy ügyetlen, tehetetlen ember.
Második szakasz! Lépés indul!
- St. George! St... St. George! - Gyerünk, katonák! Tovább!
- Nyomás! - St. George! St. George!
St. George, St. George, St. George!
Ne lökdössödjetek, tologassatok már. Figyelni!
- Lépés! - St. George, St... St. George.
- Nyomás! - St. George!
Hagytam, hogy szeressen
Biztattam is érte.
És miért vitáztatok?
Azt mondta, október 15-e van.
Pedig 17-e volt szerintem.
Itt a helyem.
Összevesztetek
a dátumon?
Mint a kárhozat és pokol.
Mondtam, hogy a parttól messzebb ássatok kutat?
Miért nincs még kész?
Mindenki abbahagyja, amit csinál,
és kutat ás! Azok pedig kik
Ásót, vödört sem tudnak fogni
a saját kezükkel cipelik!
Aki nem dolgozik, nem eszik.
A becsületes, iparos emberek munkája
nem veszhet kárba néhány henyélő miatt.
E hely számukra gyötrelem és nyomorúság
halál,
pokol.
Ővatosan pajti!
Éheznek, de aranyat ásnak.
Nem beszélnek,
nem remélnek, nem dolgoznak csak ásnak.
Ha itt arany volna, a barbárok csak tudnák nem?
Egy álmot kergetsz!
Bolondok mind.
Nem vetnek magokat, kukoricát.
Inkább nyersen eszik a halat, de
gyújtóst nem szednek.
A folyó lehűlt, rossz.
Nincs benne hal.
...a hulladék városok... - Nő az elégedetlenség.
Élhetnének bennük.. Szőlőskertet ültet,
- és issza borát. - Azon a napon...
- Gyűlöld a gonoszt! ... felépítem Dávid sátrát.
Repedéseit kijavítom.
Vigyétek előlem éneketeket!
Hallani se bírom,
- hárfáitok hangját! - Mert lám az Úr parancsot adott,
hogy a házat döntsék romba,
és zúzzák össze!
Smallt le kellene lőnie valakinek.
Alig él szegény, minket viszont megfertőz.
Wortham kanalával evett... és most mér ő halott,
barátom.
Csak várjuk a halált?
Uram, Ackley meghalt.
A kezét már megették.
Bárhogyan is történt, de elegánsan ment el.
Minő nyugalom!
Várod, hogy szóljon.
Hiányzik majd.
Szerintem mindnyájunknak.
Most 38-an vagyunk.
Bár felhajózhatnék a folyón,
hogy szeressem őt a vadonban!
Mi tart itt?
Mi a szándékod vele?
És velük?
A folyóban nincs hal! Üres!
Menjünk vissza Angliába! Könyörgök, menjünk!
Please can we go back to England, please?
- Hol a kapitány? - Biztos elment. Éhezünk.
A Newport kapitány hamarosan visszatér
- Hoz ennivalót? - Jól tenné.
- Mikor megyünk haza Angliába? - Éhezünk.
Mikor indulunk... Hullákat esznek mind.
Hisz a szellemekben, kapitány?
Az emberek már nem törődnek az indiánokkal.
Miért van mindez?
Veszélybe sodrod magad.
Túl sokat adsz, túl sokat teszel...
nekünk.
Miért nem jöttél hozzám?
Tudom, szerelmem.
Ne bízz bennem!
Nem ismersz engem.
Emlékszel?
Köszönjük. Isten áldjon!
- Áldjon meg az Úr! A hatalmas áldása legyen rajtad. - Isten áldjon!
Köszönjük Köszönjük Köszönjük.
Köszönjük kedvességed.
Ki vagy te,
szerelmem?
Ő...
kinek bronz érintette haját.
- Hová mész? - Rákok a vödörben...
- Hol lennél képes nem követni engem. - Egymáson keresztül menekülni.
Nem gondolod hogy több embert kéne vinni?
Jöhetnek még akik úgy döntenek.
Meglátom tudunk e kereskedni egy másik törzzsel.
Hajózzunk, vitorlát fel.
Legyen óvatos, uram.
Mi más az élet mint ott élni?
Lopd el a szerelmét.
ő ki békében él és fekszik,
az eget bámulta...
mozdulatlan.
Félve attól amit én leginkább vágyok,
egy bolondot aki én voltam.
2 felé nem tudunk haladni...
- Hagyd őt szabadon. ... lovagolj meg 2 lovat.
Nem lehet megtéveszteni az Urat, az Istent.
Az Úrba kapaszkodni lehet.
Amíg csak teheted, az életre mindig ígény tartasz.
Ő, a kötetlen, kioldozott.
A gonosz forrása.
Mentesül a gorombaságtól,
a rosszból jót tesz, támaszként mindig nemes marad.
Van valami amit jól tudok mikor veled vagyok
az, hogy azt is elfelejtem hogy elutaztam valahová.
Mondd el szerelmem,
azt szeretted volna hogyha visszajövök és újra veled élek?
Igaz.
Csukd be a szemed.
Ez az az ember e akit szerettem...
- Ott. ... oly sok időn át?
Egy szellem.
Jöjj.
Hol vagy, szerelmem?
Szabadon.
Mitől félek én?
Hazudhat-e a szerelem?
Te.
Nem mehetünk az erdőbe.
Megmutathattam volna Angliát neked.
Nem, Túl messze van.
Ha veled lehetnék...
az lenne a mindenség.
Az az erőd nem a világ.
A folyó visszavisz hozzá.
sőt még tovább.
Mélyebbre,
a vadonba.
Újra kezdhetném.
Ott igaz életet élhetnék, lecserélve a hamisat.
Eldobhatnám a Smith nevet.
Mit csinálnak itt?
Bocsánat, uram,. Tovább voltál távol mint vártuk.
Úgy tűnik kicsit elvándoroltam magamtól is kicsit.
Rosszul mennek a dolgok?
Nincsenek kötelek.
A tér talán elég lesz
hogy szabadon kitörjünk.
Esetleg más módon is kivezethetem őket?
Mi van a talajjal, kapitány?
- Van olyan jó mint gondoltuk? - Szeretem őt...
- Nem igazán. ... mindig magányosan.
Valójában, ritkán láttam ilyen rohadt gödröt.
Figyeljetek magatokra. Ez a mindenség mocsárja.
Állóvízzel a tavakban és medencékben így a föld tud adni egy utat,
- a lábad alá. - Hagyd a halottat a halottal eltemetetni.
Úgy sejtem itt több a pocsolya mint a szárazföld
mindegyik egyre több moszkítót alkot az iszapukban mint ahány gyöngy van az apácazárdákban,
és minden moszkító oly éhes mint egy pap.
Semmi más csak egy benszüllött nép tudta volna belakni e vidéket.
Vagy nyugatra innen,
a hegyek felé vagy délre,
most, az már valami más.
- Elhajózhatunk... - Gyere...
- Kutass fel egy átjárót, hasadékot az indiánokhoz. - Szerelmem.
Áramlik.
- Merre? - Élet.
- Igazi vagy? - Én... a lelkedben.
Élet.
Egy csaló lennék?
A szám száraz.
A testem reszket.
- Mily álnok és hamis ember vagyok. - A bőröm éget.
Bizalom.
2 akaratom van.
Várjon, mit kéne mondanom Atyám?
Semmit kivéve ezt.
Mi voltam én?
S mi vagyok most én?
Oh Anyám,
mit tettem?
A szerelem kioldózdta végtagjaimat.
Ez a szerelem mint a fájdalom.
Én,
a tiéd,
lehetnék.
Jöjj velem!
Mondd el hogy miért.
Nem hallhatnak. Elküldtem őket.
Tudja, hogy maradni akartok
Jönni fog. Támadni fog.
Ajánlj neki békét!
Nem fogadná el.
Miért tenné?
- Jöjj velem! - Hol élnénk?
Az erdőben?
Fa tetején?
Odúban?
Gyere velem...
az erődbe. A néped tudni fogja, hogy eljöttél.
Hamar rájönnek.
Nyomás!Futólépés uraim!
Isten óvja a királyt!
- Szuronyt szegezz! - Isten óvja a királyt!
- Szuronyt! - A királyért!
Célra!
Futólépés uraim,...
- Indulás! - St. George,
St. George, St. George!
- Figyelem! Lépés... - St. George, St. George!
- Indul! - St. George, St. George!
Muskétások! Alakzatba!
Tűz!
Állást tarts! össztertani emberek!
- Barmok vagytok! - Mire vártok?
Hogy is birtokolhattok más földet? A ti földetek?
A föld azé, aki megműveli! akik fejleszteni tudják,
Nem a barmoké, olyanoké ktudják hogy kell jól élni!
Nem szólnak, uram, de én nem.
Lelőni!
Mire vártok? Lőjetek!
Barbár barmok!
Ne lőjenek. Kérem, kérem.
Kén csírái!
Pokolfattyak! Sátánfajzatok!
Visszavonulás! Vissza!
Uram,
ne fordítsd el az orcád!
Nem kívánod a bűnös halálát.
Eltávolodtam Tőled.
Nem hallgattam hangodra.
Ne pusztíts el, ne vigyél a semmiségbe!
- Erősítés kell! - Átmásznak a falon.
Összetartani!
Vissza kell mennünk. Vissza kell mennünk.
A víz mérgezett.
Egy döglött kutyát raktak a kútba.
Nem mehetünk ki a vadonba halászni vagy vadászni se.
Meddig bírunk kitartani itt, meddig bírjuk ki itt?
Az éhezés sok félelmetes dolgot tesz az emberrel.
Örült kutyák, utálom a szíveteket!
Nem vagyok teljesen biztos benne hogy. mégegyszer majd használhatom e kezet.
Mások véleménye szerint annyit érek mint egy eltemetetlen ember hullája.
Van valami amiről nem beszéltél még nekünk, és meg akarom tudni az igazat most.
- Ti átkozottak! - Igen, én megérdemlem megvetéseteket.
Miért lőttek feléd? Mit tettél ellenük?
"Nem tudjuk hol jártál, hol voltál. "
Van itt valami amiről nem beszélsz itt nekünk.
Mint egy darázs a palackban...
csapdába esve.
Életük fénye voltál...
Szabadíts meg a gonosztól.
...mely a sötétben trónol.
Ne a bűneink után bánj el velünk.
A Te összes embered közül én
mintha egy szörnyé váltam volna sok máshoz hasonlóan.
Ne száműzz el innét.
Tegyél tiszta szívűvé engemet.
Mondd el neki.
A hercegnőt északra vitték a fel a folyón Patenczy felé.
A nagybátyjához küldték őt, Patowomeckhez,
az ottani meztelen ördögi barbárok urához
és hát ő véletlenül, nékem ismerősöm.
Hajlandó lenne eladni nekünk a lányt beszéltem az embereivel is.
azt mondta ha itt a lány az erődben,
az uralkodó nem támad, félti őt.
Biztos vagy benne hogy őt láttad?
A két szememmel. A törzsfőnök ígéretet tett.
Mit kér e szélhámos érte cserébe?
Nos, Erre akartam rátérni. A jó nagybácsi rajong a fésűkért.
Ám ezúttal inkább egy üstöt kívánt meg.
Tudod, rézüstöt, amilyenben anyám főzi a húst.
Nem tudom, mire kellhet neki.
Szóval?
Nem ejtünk túszokat.
Jakab király nem tűrné
- Így elveszünk látnád inkább azt? - Nem áldozzuk fel őt.
Kockára tette értünk az életét.
Gyere, Argall, fenyegess csak meg engem!
Ha nem ad enni, már nem élnénk.
Így tudom, hogy ezer évig élek!
Ő volt a hangszer mi megvédte kolóniánkat a katasztrófáktól.
Megmentett, mi meg túszul ejtjük? Nem így viszonozzunk neki semmit.
Ő és a népe mindnyájunkat lemészárol!
Úgy vélem talán ha egy maroknyian leszünk életben,
mikor visszatérnek a hajók. Ha visszatérnek.
Ön mondta, hogy a király rajong a lányért
vagy a szíve diktálja
az ellenállását?
A parancsszegőnek akasztás jár.
Megszeged a törvényt.
Ez lázadás!
Én szegek törvényt?
Azt hallottam, hogy Smith
el akarja venni a lányt,
hogy Virginía királya legyen!
Már nem vagy parancsnok, Smithy!
Én viselem a medált most már!
Te elárultad a királyodat
és e város, Jamestown polgárait!
Ím kijelentem: Nem vagy méltó rá, hogy
e kolónia tagja légy.
Immár nem vagy parancsnok, Smith.
Oh oh oh,
Felséges úr! Urunk, parancsolónk!
Nem, nem!
Rendet kell teremtenünk, nem?
Nem tűrhetjük, hogy bárki
zagyvaságokat beszéljen
hisz az csak káoszt szül, huh?
- Sikíts! - Jöjj hozzám!
- Korbácsolnak. - Jöjj hozzám!
Azt mondod: barátom, drága barátom!
Lmádkozom az egészségedért, amíg csak élek.
Tisztel mindenki.
Történjen bármi,...
melletted leszek.
Kemény munkára fogd!
Küldjük az erdőbe! Szükség van a friss fára a falakhoz!
A sarkánál fogva kell kikötni!
Így talán majd
megtudja mi a bűne,
belátja és érzékeli a bűneit
Figyelj, mögötted!
Vissza kell mennem. Vissza kell mennem.
És egy jelentéktelen senki vagy, egy csaholó kutya.
Ő, anyám!
Ő küldte értem a hajót?
Kinek nincs lelkiismerete,
egy légy,
egy csaholó kutya.
gond nélkül élhet,
mily baj történhet vele?
Anyám,
te vagy az erőm..
Egyedül te.
Kötelet ki! Lassan!
Én vagyok a parancsnok.
Igen, eddig még nem mondtam.
Már nem a kapitány tölti be a posztot.
Ő majd elmagyarázza az okokat
jobban mint én.
A hercegnő.
Ez lesz a háza, hölgyem.
A tiszteletes lakott itt, de
nos, de... már meghalt szegény. szóval...
Hajóink visszatértek.
Dörögtek az ágyúk.
A benszülöttek így elfogadták a békét. A szerencse mellénk szegődött
Mondták, hogy idehoznak.
Elleneztem.
Féltettelek, nem akartam bántásodat.
Most pedig miattunk dúl a harc.
Be kellett volna fejeznünk miellőtt túl késő.
Mi a helyes?
Add oda.
Mi helytelen? Ki ez az ember?
Most...
minden tökéletes.
Hadd vesszek el!
Ez a perc igaz.
Rajtam át áramolsz, átitatod az életem...
Akár a folyó.
Jöjj.
Kövess engem!
Ő, Uram, köszönjük.
Kapitány.
Elég lesz.
Távozzatok!
Vádolni szeretné ezt az embert?
Biztosan?
Nos, jól van akkor Argall,
Híreket hoztam.
A király Londonba rendeli önt.
Saját expedíciót vezethet...
az északi partokra.
hogy Indiába vezető átjárót kereshessen.
Emlékszem egykor ez volt leghőbb álma.
Lemond róla?
Vagy a régi tűz
ismeretlen ösvények
felkutatására űzi?
A király sokat vár öntől.
Sokat remél..
Sokat remél és tervezz önnel.
Um, ő majd gondját viseli.
Uh, a nevem: Mary.
Az öné pedig úgyhiszem...
Oh nem, um, neki már nincs neve.
Nincs neve.
Oh, milyen szomorú!
Nos, akkor mi majd adunk nevet.
Így.
Törölje meg a törülközővel!
Örömmel veszem
bármit hoz a jövő.
- Merre megyek én? - Anyám.
Gyorsaság.
Csak kis lépések.
- Oly gyorsan. - A szerelmemet akarom.
Ohh-hh.
Elmegyek őhozzá,
Az élő víz folyójához,
hogy találkozzak vele.
Honnét jött ez?
S hová megy?
Miért akarnak annyi aranyat?
Meg tudják akár csinálni is őket?
- Megszik őket? - Elveszíthetjük életünk
Új életet kaptunk, de nem csak azt
új örökké való földet és új hazát.
Figyelj a kapun túlra
az Éden vár ránk.
Elhagytuk a régi világot s a kötöttségeit.
Ez itt az új kezdet számunkra.
Példát mutatunk az emberiségnek.
A világ úttörői vagyunk.
Az előőrs, mit a vadonba küldtek,
hogy új ösvényt törjön.
Ifjúságunk az erőnk,
tapasztalatunk a bölcsességünk.
Isten nekünk adta
az Ígéret Földjét. Ez az örökségünk
Sose fordíthatunk Neki hátat.
Olyan hazát építünk,
melyben kiteljesedhet az ember.
Ez a jövő földje,
a szellem új országa.
Emlékszel milyen volt ez a ország amikor kikötöttünk itt...
Ilyennek kívánsz látni?
A szeme...
Olyannak gondolsz, amilyen
régen voltam.
Sosem voltam az,
akinek te látsz.
Miről beszél?
Gyere, menjünk a folyóhoz!
Mire gondol?
Nem alszom, míg nem látlak újra.
Nézz rám!
Nincs benned gonoszság.
Hozzád tartozom.
Tudja ő.
Hol vagyok?
Várj 2 hónapot, aztán...
mondd neki, hogy meghaltam!
Vízbe fúltam.
Így.
Elhagyott téged, hercegnő.
Sok hazugságot mondott néked.
Felejtsd el őt!
Oh, szörnyű hírt hoztam.
Smith kapitány halott.
Vízbe fúlt a folyók találkozásánál.
Szerette önt nagyon.
Örült és bolond vagyok.
Hol van a szerelmed most?
Hol a gyermekünk?
Távozott veled
az életem.
Meghalt a bennem élő isten.
A nap látja ezt?
A sors feneklő mélységén is hazudtunk.
végztek veled...
megkérdőjelezett téged.
Gyászolok.
Búsulok.
Vedd a kezem atyám.
Igen igen, Úgy vélem akarná.
Kigúnyolt és megvetett.
Kitaszítva. Szétszakított.
Egy kutya.
Jöjj halál.
Vigyen el engem.
Tegyen szabaddá.
Engedje hogy az legyek aki régen is voltam.
Nagyon jól éreztük magunkat a régi időkben.
Mikor először láttam,
már mindenki lemondott róla.
Összetört volt, elveszett.
Alig látta
az őt körülvevő világot.
Um, Szeretnék csatlakozni magához a délután.
Megengedi?
Az ön erős jelleme
erényt kovácsol a bajból.
Minden a bánata
megerősít,
és jobb élethez vezet.
Gondoljon egy fára,
Sok sebet kap, de egyre nő.
Ha egy-egy ág letörik, de a fa
továbbra is a fény felé tör.
A bajt bátran fogadjuk,
nem hagyjuk, hogy megtörjön minket.
A bajt legyőzzük...
és az életet éljük tovább, hölgyem.
Április, május
június, július, augusztus.
Mi az a nap?
- A nap? - S az óra?
1 óra, az 60 perc.
Miért van színe a földnek?
Oly sok szenvedést elviseltem.
Naponta, óránként.
Álmaimban is.
Csodálkozásomból felébredve.
Ez a szerelem olyaná vált...
mint egy labirintus
melyet már többé nem is ismerek...
Oly szomorú voltál...
...hogy engem szélnek eresztettél az egész kapcsolatunktól.
...hogy elveszítsd feleségedet és gyermekedet.
Nevezd meg őt.
Rebecca.
Rebecca, megkeresztellek
az Atya, a Fiú
és a Szentlélek nevében. Ámen.
Velem jött a földjeimre
- dolgozni.. - Rebeccának.
Hiányozni fog.
Ért a dohánytermesztés kultúrájához.
Nagyszerű lány!
Az erődben sajnálták, hogy elmegy.
Őrák telnek el,
és ő egy szót se szól.
Ki vagy te?
Miről álmodsz?
Füvek vagyunk.
Tudsz szeretni?
Mindent egybefon.
Már akkor megérintett,...
mikor még nevét se tudtam.
Minden neki énekel.
Ha nőül kérnélek,
mit felelnél?
Nőül kérsz?
Hol fogunk lakni?
Itt.
Angliában, ha úgy tetszik.
Tán ott jobb lenne neked...
Talán elfeledhetnéd az itteni életet.
Miért húzódsz el tőlem?
Nem mondasz igent?
Ha úgy szeretnéd.
Nem így képzeltem.
Rebecca.
Bocsáss meg.
Miért sírsz?
Most gondolom...
boldognak kellene lennem..
Még nem szeretsz engem,
de majd egy nap, fogsz.
Nem vagy elég tudatlan ahhoz a nagy elégedetlenséghez
melyet a leghatalmasabb Isten is felfogott Israel és Levi lelkében,
s hogy különös és furcsa feleségeid legyenek.
Nem.
Megtenne e minden szükségeset hogy visszafordíthatsa mindezt?
Igen.
Írna egy kérelmet
melyben elmagyarázná, a leggazdagabb Virginiai telepes haszonszerzését...
A kormányzó egy levelet igényle tőlem...
...Ez elég jó ajánlat a kolóniának? ... elfogadható okokat állít.
- Az egységünkre. - Ki tudod fejezni azon reményedet
hogy ez lehet a kezdete a nagy munkának
mellyel megtéríthetjük, átalakíthajuk a bennszülötteket; ez az ötlet téged lalált meg
semmilyen érzelmi vonzalmon, ragaszkodáson keresztül
de csakis a gyarmat és ültetvény érdekében,
Az országod becsületéért.
és a saját lelkedért?
Megalázott.
A hitetlen lények megmentésének szolgálatában lenni.
És mégis nem érint meg engem.
Mintha nem ez lenne egyetlen igaz szándékod melyet megtennél
Igen.
Akkor biztosan
szereti őt, Mr. Rolfe.
Írjál.
Feleljetek szükségem van rátok,
ahogy majd felelnetek kell az Ítélet napján,
mikor minden szív titka feltárul.
Ha bármi akadálya van annak,
hogy miért ne
a házasság szentségében egyesüljetek,
valljátok meg!
Anyám!
Miért nem érzek úgy, ahogy kellene?
Muszáj?
Egyszer hibáztam.
Még egyszer nem fogok.
Ki kell tépni a tövist.
Olyan, mint egy fa.
Megóv engem.
Jó az árnyékában lenni és ott hazudozni.
Megtagadhatom e a szívem szavát? Kedves a szívemnek.
Mi az, mi tőled van,
és mi az, mi nem?
Oh hatalmas Napfény, hálát adok neked.
Életet adsz a fáknak
és a hegyeknek...
A folyóknak...
Mindennek.
Anyám...
szereteted
megértettem, itt van szemem előtt.
Taníts ösvényedre!
Adj nekem alázatos szívet!
Meglepő híreket kaptam.
Meghívott minket Angliába...
a király és a királyné.
Lesz egy
Fogadás a te tiszteletedre.
Hallottak rólad, ismernek mind..
...Az első tisztje átadta őt a kalózoknak. mikor öt évig nem szállhatott tengerre.
Öt évig!
Akkor Új-Foundlandba indult.
- Igen. - Ki gondolta volna különös nem?
Északon hajózott, majd hazatért.
Smith kapitány.
Hát igen mulatságos egy ember.
Sok minden változott.
Hmm. Visszaküldték Londonba.
Szégyen! Sokat tett ezért a városért.
Smith kapitány él?
Látta őt?
Ezt nem szabad.
Miért nem?
Olyat jelentene, amit nem érzek.
Mi ütött beléd?
Összeházasodtam...
vele.
Él.
Az erődben mondták.
Még életben van.
A férjed?
Nem tudod, mit is jelent
ez a szó pontosan,
De tudom.
Drága feleségem..
A szerelem adta a köteléket.
A szerelem is vethet véget neki..
Lelkének egy része
örökre rejtve marad előttem.
Oh, rendes hölgyem!
Vegyen feketét!
A legjobb amit csak láthatott életében!
Kenyeret! Minden utolsó darab belőle frissebb mint az azelőtti.
Egy kisebbet, uram?
Érett cseresznyék! Érettek!
- Blimey! - Adj még néhányat!
- Henry! - Láttam a pofáját, pajtás.
Héj.
Nyugalom, lányom. Nyugi, csak maradjon ott.
Félre, ha mondom!
"... megcsillan rajta a nap
Ünnepnap ez, nem vitás.
A boldogság hömpölygő ár.
Kísérje halk morajlás.
Szép úrnőjük eljött hát
Jelenléte áldomás.
Az egészséges szeretet mindent megtelített.
angyalok vigyázzák tán.
Újvilág úrnője ő, Új életet hoz e hercegnő.
Örvendezzünk hát láttán e csodás napon. "
Anyám,
Maradj mellettem.
Édes feleségem...
Gondomat viseled e még?
Nem lehetek az neked
ami nem vagyok.
Sosem házasodott volna velem össze
ha tudja hogy még élünk.
Tudatlanságból kötötte magát énhozzám,
és én nem fogom...
nem fogom megakadályozni ebben
azt a csomót melyet ő semmibe vett,
és egy kis csínyként lépett be közénk.
Nem teszem semmit az akarata ellenében..
Úgy hiszem szereted még azt a férfit.
Nem lelsz békét, amíg
nem látod viszont.
Hiúságomban azt gondoltam,...
rábírhattalak arra, hogy szeress.
De ezt nem tehetem.,
vagy nem is szabad..
E házasságba...
vakon léptél...
Nem ismerted a valós helyzetet.
Nem rabollak el
az önbecsülésedtől, önérzetedtől.
Az vagy, akinek gondoltalak.
és annál is több.
Hiba volt idejönnöm?
Korábban nem tudtam jönni.
igaz messze voltam a fővárostól.
Talán helytelen
így beszélnem veled.
de sokszor gondoltam rád.
Felvitte az Isten a dolgod.
Halottam hogy fogadott a király és a királyné.
Mindenkitől azt hallom, nagy kegyben állsz.
Az utcán csak úgy emlegetnek:
"Őlédisége". Ki hitte volna?
Tudod,
nagy terveim voltak.
Tudom.
Megtaláltad az átjárót az indiánokhoz, John?
Meg fogod.
Tán elmentem mellette.
Álomnak hittem azt,...
amit az erdőben éreztünk és tudtunk.
az egyetlen igazság te voltál.
Mintha most beszélnék veled először.
Hazamegyünk?
Amint lehet.
Én férjem!
Thomas! Merre vagy?
Mama
Már tudom, hol élsz.
1616. április. 13.
- Mama! Mama! - Drága fiam!
E sorokból egy napon majd...
talán megérted azt, ami...
akkor már távoli emlék lesz.
Édesanyád, Rebecca
utazás közben megbetegedett
Gravesend városában.
Azt mondta, arra emlékeztetett: Egyszer mind meghalunk,
és elég az, hogy... mondta,
te, a gyermekünk élsz.
Készítette: Hahakocka